Přírodní poměry ostrova Kuba.
Většinu ostrova Kuba zaujímá převážně mírně zvlněná rovina tvořená sedimenty s krasovými oblastmi na západě a středu země. Nejvýznamnější horstvo představuje krystalická Sierra Maestra (1874), která se táhne podél jihovýchodního pobřeží na východě až k zálivu Guantánamo. Od něj na východ se rozkládá nižší Sierra del Cristal. Ve středu ostrova při jižním pobřeží se zvedá nižší pohoří Sierra de Trinidad (1150 m) a západně od Havany se táhne nízký hřeben Sierra de los Organos (700 m). Dlouhé kubánské pobřeží s nádhernými plážemi lemuje řada malých ostrovů a korálových útesů. Pobřežní oblasti zejména jihu jsou bažinaté, porostlé mangrovy. Podnebí je tropické pod vlivem pasátu vanoucího převážně z východu. Nejvíce prší v létě a návětrné polohy obdrží 1500 až 2000 mm srážek. Zima a vnitrozemí je sušší. Větší vodní tok představuje pouze řeka Cauto na jihu. Souvislý tropický les s mahagonem, palmami, cejbami, cedrovitými stromy a kapradinami se zachoval na svazích Sierry Maestra. Ve větších výškách rostou borové lesy. Většinu území však pokrývá savana s porosty královských palem. S výjimkou aligátorů žijí na ostrově pouze drobní živočichové.
Údolí Viňales je krasové údolí nacházející se 150 km jihozápadně od Havany.
Kuba je ostrovní stát v oblasti Karibiku.