Ekonomika ostrova Kuba.
Kubánské zemědělství, ve kterém pracuje méně než 20 % pracovních sil, bylo vždy orientováno na vývoz. Kuba byla dlouho celosvětově třetím největším producentem cukrové třtiny. S potížemi bývalého Sovětského svazu produkce i vývoz cukru poklesly. Na plantážích se pro export dále pěstují citrusy, tabák a káva. K domácí spotřebě slouží rýže, kasava a sladké brambory, boby a zelenina. Rozšířil se chov skotu, ale část potravin se musí stále dovážet. Významný je lov tuňáků.
Pro export jsou důležité chromity, nikl a kobalt. Existují i zásoby mědi, ropy a zemního plynu, ale těžba je nízká a Kuba je silně závislá na dovozu paliv z Ruska, který byl ovšem omezen. Tradičním průmyslem je zpracování tabáku (výroba doutníků), cukru (včetně výroby rumu) a ryb. Došlo však ke značné diverzifikaci a Kuba má i barevnou metalurgii, petrochemii, strojírenskou a elektrotechnickou výrobu. Významná je produkce cementu, textilu a obuvi.
Poměrně rozvinutá železniční a silniční síť trpí nedostatkem finančních prostředků na údržbu. Sociální a zdravotní péče i vzdělání jsou na slušné úrovni a poměrně dostupné.
Kuba je niklová velmoc, v zemi se nalézají třetí největší zásoby tohoto kovu na světě.
Kuba je ostrovní stát v oblasti Karibiku.